Jag har skrivit "ziti" med tre gånger bokstaven på z och dubbla ordet.
Dessutom har jag skrivit "za".
- Za? - Ett talspråkligt uttryck för pizza.
Ett av de nya orden som Alfapetföreningen har godkänt.
- Helt otroligt. - Du kan ringa dem om du vill.
Vi i Alfapetkretsar kallar det för en stöt med två bokstäver.
- Är limousinen här? - Jag har inte sett den.
100 poäng!
- Vilken underbar klänning, Courtney. - Charlie köpte den. Vad gäller i dag?
Vet inte. Minor. Föräldralösa. Minor för föräldralösa.
Jag vill bara visa upp dig.
- Du ser fantastisk ut. - Tack.
Nej, nej. Det är nåt som är fel.
- Vad är det? - Det är nåt som saknas.
Jag vet.
Varsågod!
Charlie! Det behövdes inte.
Du har gjort mycket för mig som inte behövdes.
- Nu är du fin. - Det är vackert.
Tack ska du ha.
- Vad ska ni göra i kväll? - Vi ska ha en lugn hemmakväll.
Nolla.
- Det var inte rättvist. - Nej, det är mitt ord. Nolla.
Du kunde ha använt C: et där och skrivit "klocka".
Jag väljer nolla.
Ja? Bra, vi kommer strax.
- Vår vagn väntar. - Ha det så kul.
Be föraren att fälla upp mellanväggen när vi sitter i bilen.
Nu ska hon göra mer saker hon inte behöver.
- Glutenfri kringla? - Nej, tack.
- Det är inte mycket till lördagkväll. - Jag tycker om att vara med dig.
Men jag klarar mig utan ljudeffekter.
Jag önskar att jag kunde köpa saker som Charlie.
Jag behöver inte sånt. Visst är det sånt man drömmer om.
Det är bara att inse att vissa drömmar måste dö.
- Tråkigt att du fick nöja dig. - Jag accepterar mitt öde.
Du är inte rik och framgångsrik och har inte råd med limousiner.
Inga dyra restauranger eller vackra klänningar.
- Men...? - Vad då?
Jag kan inte bjuda dig på middag och jag kan inte ge dig saker, men...
Men... jag älskar dig?
Varför det?
- Ska du fortsätta med det här? - Nej, det räcker.
Vi spelar Alfapet. Ja, "axolotl"!
- God morgon. - God morgon.
- Pottery Barn? - Lyndseys födelsedagspresent.
- Från Pottery Barn? - Jag har inte pengar som du.
Man kan visa känslor utan att kasta diamanter.
Med diamanter får man limousinebelöningar.
Pottery Barn duger inte ens i bakersta sätet på en stadsbuss.
- Hur var festen i går? - Vi kom aldrig ut ur bilen.
- Du får mig att framstå som en skurk. - Det är inte jag, det är genetik.
Hur tror du att det känns när du överöser Courtney med diamanter?
Jag har en lösning på det. Flytta härifrån.
Det vore bra om du inte gjorde det framför oss.
- Jag har en lösning. - Jag flyttar ingenstans!
Vad vill du att jag ska göra? Inte njuta av mina pengar?
Ska jag smyga med presenter till min flickvän?
- Är det nåt du kan överväga? - Nej, men så här gör jag.
Om jag hittar dig stående på en stol med ett rep runt halsen-
-lovar jag att sparka på stolen.
Flaskkorkar i form av tomtar. Bara 12 dollar. Hon kan få två.
- Pappa? - Ja?
- Jag behöver pengar. - Jag med.
Mina kläder är för små.
Jag ger din mamma pengar för att köpa allt du behöver.
Så ser inte hon det.
- Det är lite knapert just nu. - Det är mina skor också.
Vad ska jag göra, använda dina collegepengar?
Vänta lite. Vi avfärdar inte den idén direkt.
Tror du verkligen att du ska börja på college?
Annars kan vi ha nytta av pengarna.
Jag var inte intresserad av college förrän nyligen.
- Vad hände? - Jag såg "Nakna studentskor".
Ska jag betala 40000 dollar om året så att du får träffa fulla tjejer?
Ja, tack.
- Får jag pengar till kläder? - Jag ska prata med mamma.
Så förhoppningsfullt.
Kom hit, Alan.
- Ska du få mig att må ännu sämre? - Går det?
Jag tror inte det, men du brukar klara det.
- Vad vill du? - Jag kunde inte undgå att höra dig.
Det var inte så smidigt, men Lyndsey måste få en present.
Jag "lånar" dig pengar så att du kan köpa nåt fint åt henne.
- Hur mycket då? - Förhandlar du med mig?
Det var snällt, men jag tar inte emot dem.
Ursäkta, jag fick nog en stroke.
- Tar du inte emot mina pengar? - Just det.
Jag får hitta ett eget sätt att köpa en present åt henne.
- För sent. - Jag tar emot om det gäller mig.
Jag skulle inte erbjuda pengar till dig.
Om jag inte kan göra det här, förtjänar jag henne inte.
- Vad är planen? - Jag vet inte.
Men när Alan Harper har bestämt sig så blir det så.
Eller hur? Här kommer musiken från "Rocky".
Behöver du hjälp?
- Är det inte för sent att fråga? - Nej.
Den goda nyheten är att jag är klar. Jag har utfört mitt uppdrag.
Efter 3 veckor av 16-timmarsdagar-
- har jag tjänat tillräckligt för att ge Lyndsey en bra present.
Ett matchande par pärlor från Söderhavet.
- Jaså? Från köpcentrumet? - Ja, på parkeringen.
- Från en kille på en parkering? - En tahitisk grossist.
Vet du vad vinstmarginalen är? Jag har sparat en förmögenhet.
- Är du säker på det? - Jag har ett äkthetsintyg.
- "Äkta" stavas med ett K. - Det är hans andraspråk, Charlie.
Man ser om pärlor är äkta genom att gnida dem mot tänderna.
Ojämna är äkta, släta är falska.
Ser du?
Ojämna. Och konstigt nog med mintsmak.
Attans.
- God morgon. - God morgon. Fina pärlor.
- Jag hittade dem i soporna. - Att folk slänger sånt.
Jag hittade även ett självmordsbrev i din brors handstil.
- Borde jag vara orolig? - Att han inte genomför det?
Han är bara pank.
Jag varnar dig. Jag städar inte upp om han tar livet av sig.
- Vem ska ta livet av sig? - Ingen av betydelse.
- Ska du åka nånstans i dag? - Försök inte lura mig, fråga bara.
- Får jag låna din bil? - Nej.
Det är en dyr bil. Jag lånar inte ut den.
- Jag ska shoppa. - Ha så kul.
Tar du Charlies bil, Courtney? Jag kanske kan köra dig.
Så gulligt. Tack så mycket. - Vi ses, snygging.
Ja, vi ses, snygging.
Underbart. Jag blev lurad av mr Potato Head.
- Hej. - Hej.
Jag gjorde nåt dumt, Charlie.
- Väldigt dumt. - Det var tråkigt.
Jag vill inte ens berätta. Jag skäms så.
Säg det bara.
För att förklara det måste jag gå tillbaka några år.
När Judith och jag fortfarande var gifta-
- köpte jag ett par fina diamantörhängen till henne.
- Hade du råd med diamantörhängen? - Jag betalade inte underhåll då.
De kostade en förmögenhet. Jag gav henne dem på en dyr restaurang.
- Och? - Hon ansökte om skilsmässa direkt.
- Då flyttade jag in hos dig. - Du har rätt. Det var väldigt dumt.
- Det var bara prologen. - Gud hjälpe mig.
Jag pratade med henne om att köpa kläder till Jake med underhållet.
Hon är emot det.
Vi grälade och hon lämnade mig där i huset som jag har ägt.
Jag tänkte kissa innan jag gick. Jag behövde inte, men...
- Kan du komma till saken?! - Snart.
När jag gick genom hallen, såg jag att Judiths sovrumsdörr var öppen.
Jag tänkte på de vackra diamantörhängena-
- och att jag inte har råd att köpa min flickvän en present.
Låt mig gissa. Du kissade i hennes smyckeskrin?
Judith har aldrig ens haft dem på sig.
Stal du diamanter från din före detta fru?
Bra gjort!
Det var som om jag drömde och händerna tillhörde nån annan.
Jag har samma dröm hela tiden, fast händerna tillhör nån annan.
- Jag är snäll. Det är inte likt mig. - Det är det visst.
Du hade ju bestämt dig. Det konstiga är att du lyckades.
Jag kan inte ge de här till Lyndsey. Jag måste lägga tillbaka dem.
Det kan du inte göra. Ser du aldrig på TV?
Det går alltid fel på ett hemskt och roligt sätt.
Jag måste ta risken.
Jag åker till Judith i morgon och ordnar upp det.
Du vill inte följa med och distrahera henne?
Det låter som en bra plan. Vad skulle kunna gå fel?
- Jag gör det själv. - Be mig inte om borgen.
Varför inte?
- Vill du inte ens komma undan? - Jo, självklart.
Men jag ville även bli astronaut och cowboy.
- Hej, älskling. Vi har haft roligt. - Ja, det var jättekul.
Johnny Depp har en sån klocka.
- Har du köpt allt det här? - Han var så hjälpsam.
Här får du, snygging. Förresten fick jag en p-bot.
Jag vill inte att du köper saker åt honom.
- Jag får saker. - Det är skillnad.
- Varför? - Vi har sex. Han utnyttjar mig.
- Är allt bra, älskling? - Jag är bara lite trött.
Det förstår jag, du har ju jobbat så hårt.
- Jag har nåt åt dig. - Inte i kväll, Lyndsey.
Nej, inte det. Det här.
- Vad är det? - Öppna och se efter.
- "En dag i lyx på Beverly Glen Spa"? - Man kan få massage och allt möjligt.
- Varför får jag det? - Du är min man. Du förtjänar det.
Oj... Du fyller år på lördag.
Jag förväntar mig inget flott eller dyrt.
Jag vet.
Därför köpte jag de här till dig.
- Det var onödigt! - Jag vet.
- De måste ha kostat en förmögenhet. - Nej. Jag har stulit dem.
- Skål för födelsedagsbarnet. - Tack, raring.
- Hur ser de ut? - Nästan lika vackra som du.
- Hallå där! - Judith... Judith och Herb.
Vad gör ni här?
- Middag i stället för sex. - Herb!
Hoppsan...
- Hur är det, Lyndsey? - Bra, tack.
- Hur är det med dig? - Bra.
- Vad är det med dig, Alan? - Inget. Vi firar tjejens födelsedag.
- Vad gör du? - Du är så sexig med håret så där.
Han har rätt.
- Vill ni ta ett glas med oss? - Bra idé.
- Grattis. Fick du nåt speciellt? - Ja, faktum är att...
Jag måste bara säga en sak.
Du klagar på att vi inte har råd att köpa kläder till vår son.
Ändå har du råd att gå ut och äta middag.
- Va? - Hör du plötsligt dåligt?
- Vänta lite... - Du borde skämmas!
Skäms, skäms, skäms!
Skäms!
Kom, Herb. Han är galen.
Grattis på födelsedagen, Lyndsey. Fina örhängen.
Kan du fatta att jag var gift med henne?
- Hej. - Hej. Var har du varit?
Jag lämnade Jake hos hans mamma.
- Hur klarar du skammen? - Över örhängena?
Det intressant är att det är lättare andra gången.